Title: Eglė Stundžiaitė. Savarankiškas mokymasis 16,17,18.
Course: Muzikos istorija: nuo antikos iki klasicizmo > Forum: Atliktas užduotis kelkite čia

16. Apibūdinkite Händelio operų arijų, rečitatyvų, orkestro partijos ypatumus, ansamblių, choro ir baleto vaidmenį jose, vyraujančius žanrus, operą pasticcio; operų ir oratorijų dramaturgijos bendrystę bei skirtumus.
Handelio operose - arijos, ariozo, rečitatyvai, orkestro partijos - pagal draminę libreto situaciją tampa labai išplėtotos scenos (pvz. Orlando). Arijose vyravo stilizuota šokio ritmika, svarbus vaidmuo teko orkestrui (išradingos partijos). Rečitatyvai įsilieja į scenas su orkestrine įžanga, keliomis arijų padalomis, tarp kurių dar įterpiamas rečitatyvas ir aria da capo. Duetai ir ansambliai operose neturėjo didelės reikšmės. Chorų vaidmuo operose buvo dekoratyvus (kai kuriose operose chorų nėra). Svarbu paminėti, kad Europos muzikoje iki Händelio nebūta tokio choro išraiškingumo, jo dramaturginės funkcijos įvairovės, akordinio ir polifoninio skambesio turtingumo. Baleto vaidmuo buvo menkas, išskyrus operas Ariodante ir Alcina. XVIII a. opera pasticcio (operos paštetas)- operos tipas, ignoruojantis kompozitoriaus individualumą. Sudarė įžymių kompozitorių operų fragmentai apjungti nauju libretu arba to paties autoriaus skirtingų opusų visuma.Händelis parašė – 40 operų ir 22 oratorijos, kurios buvo atliekamos teatruose, buvo panašios kaip operos struktūros (išskyrus chorų vaidmenį). Stilius – homofoninės ir polifoninės muzikos sintezė. Kai kurios oratorijos pasižymi ryškiu dramatiškumu („Samsonas“), kitos – epiškesnės („Izraelis Egipte“, „Judas Makabėjus“, „Mesijas”), visos sukurtos Biblijos temomis. Pirmose Handelio operose gausu melodingų solinių aria da capo ir rečitatyvų secco,  vėlesnėse atsiranda rečitatyvų accompagnato ir ariozo tipo rečitatyvų. Jais daugiausiai plėtojamas operos siužetas, grindžiamos dramatiškos scenos. Taigi, Händelio operos forma sudaryta iš rečitatyvų, ariozo, arijų, pritaikytų libretui.
17. Apibūdinkite „Elgetų operos“ žanrą ir muzikos bei dramos (satyrinės komedijos) santykį jame.
“Elgetų opera” – komedija su daugybe intarpų iš įvairių liaudies dainų ir populiariųjų arijų. Ji skelbė gatvės muzikos viešpatavimą, jos žanras – “baladžių ar dainų opera”. Buitinės liaudiškos dainos buvo laikomos pagrindine muzikos išraiškos priemone. „Elgetos opera“ turėjo įtakos vokiečių ir austrų zingšpyliui (Singspiel). 1728 m. pastatyta J. Gay’aus „Elgetų opera“ sudavė smūgį Händeliui. Joje buvo šaipomasi iš aristokratiškos muzikos, Karališkosios operos ir paties G. F. Händelio.
18. Apibūdinkite italų operos seria struktūrą, kūrėjus (libretistas, kompozitorius), rečitatyvus, arijas, uvertiūras. Bel canto, kastratų menas.
Opera seria – italų opera, atsiradusi Neapolio mokykloje XVII a. Tai rimtoji opera, pasižyminti puošnumu, virtuoziškumu. Struktūra – užbaigtus numerius (arijas, ansamblius, chorus) jungdavo deklamaciniai rečitatyvai (recitativo secco). Scarlatti operose  naudojo ne tik deklamacinį rečitatyvą (irecitativo secco – sausai, aštriai), bet ir dainingąjį, akompanuojamąjį (recitativo accompagnato ). Pirmajam būdingas deklamacinis kalbos ritmas, akordinis klavesino pritarimas, o antrasis pasižymi dainingesne melodika, raiškiu orkestro pritarimu. Svarbus jo operose ir orkestras. 3 dalių operų uvertiūros pranašauja būsimą simfoniją (trijų dalių itališka uvertiūra sinfonija (greita-lėta-greita)). Operinį veiksmą perteikia rečitatyvai, ypač deklamaciniai. Opera seria žymus libretistas buvo Apostolo Zeno ir Pietro Metastasio, pagal jo tekstus operas kūrė beveik visi kompozitoriai: Scarlatti, Handel, Gluck, Mozart, Hasse. Metastasio operų libretai buvo chematiški, 3 veiksmų. Svarbu paminėti, kad A. Scarlatti buvo operos seria kūrėjas. Opera seria laikotarpyje iškilo virtuoziškumas, balso rodymas ir joje dalyvavo kastratai (vis tobulėjant muzikinei epochai, ieškota kokybiškesnių būdų išgauti lengvą, nuoseklų garsą, kuris nesiskirtų dainavimo aukščio prasme, dėl to muziką atikdavo kastratai - kastratų balsų perėjimas į falcetą buvo daug kokybiškesnis). Taip pat, Neapolio mokykloje klestėjo bel canto menas – plataus diapozono melodinės linijos, koloratūra, techninės įmantrybės, virtuoziški pasažai, raiški dinamika.